Author: Щербакова
Last saved by: Nancy

НАЦІОНАЛЬНА АКАДЕМІЯ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ
ДЕРЖАВНА УСТАНОВА
„ІНСТИТУТ ДЕРМАТОЛОГІЇ ТА ВЕНЕРОЛОГІЇ НАМН УКРАЇНИ”

Робоча програма навчальної дисципліни 

Сучасні методи діагностики, лікування і профілактики ІНФЕКЦІЙ, ЩО ПЕРЕДАЮТЬСЯ СТАТЕВИМ ШЛЯХОМ

Рівень вищої освіти: третій (освітньо-науковий) рівень 

Ступінь, що присвоюється: доктор філософії 

Галузь знань: 22 Охорона здоров’я 

Спеціальність: 222 Медицина 

Спеціалізація: «Шкірні та венеричні хвороби»

Тип дисципліни: обов’язкова 

Викладач: Бондаренко Гліб Михайлович, доктор медичних наук, професор, лікар - дерматовенеролог вищої категорії , завідувач відділу інфекцій, що передаються статевим шляхом «ІДВ НАМН У». 

Анотація: Навчальна дисципліна «Сучасні методи діагностики, лікування і профілактики інфекцій, що передаються статевим шляхом» вивчається здобувачами наукового ступеня доктор філософії упродовж другого, третього семестрів навчання. Дисципліна націлена на здобуття глибоких знань за напрямом та тематикою досліджень в майбутній професійної діяльності; на поглиблене вивчення та впровадження новітніх методів діагностики та лікування у венерології. 

ВСТУП

Робоча програма навчальної дисципліни складена на підставі Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у вищих навчальних закладах (наукових установах), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 261.
Предметом вивчення навчальної дисципліни є сучасні методи діагностики, лікування і профілактики інфекцій, що передаються статевим шляхом.

1. Мета та завдання навчальної дисципліни
1.1. Місце дисципліни в навчальному процесі
Дана програма є частиною освітньо-наукової програми підготовки докторів філософії з циклу дисциплін професійної підготовки. Програма дисципліни складається з 22 годин лекційного матеріалу, 49 годин практичних занять, 31 години семінарів, 18 годин самостійної роботи. Всього  – 120 годин (4 кредити ЄКТС).
1.2. Мета навчальної дисципліни
Метою вивчення дисципліни з сучасних методів діагностики, лікування і профілактики інфекцій, що передаються статевим шляхом, в межах професійної підготовки є глибинне оволодіння дисципліною для якісного виконання оригінального наукового дослідження та формування професійних навичок та вмінь.
1.3. Основні завдання навчальної дисципліни
Основними завданнями вивчення дисципліни є здобуття глибинних знань з сифілісу та інших інфекцій, що передаються статевим шляхом, поглиблене вивчення етіологічних та патогенетичних факторів появи та подальшого клінічного перебігу венеричних захворювань, набуття знань щодо диференційної діагностики венеричних захворювань, вивчення сучасних принципів і методів лікування хворих на венеричні захворювання.
1.4. Вимоги до знань та вмінь
Аспіранти повинні
Знати:
Етіологію, патогенез, чинники розвитку, класифікацію, клінічні прояви та перебіг, комплексну терапію інфекцій, що передаються статевим шляхом; сучасні підходи й методи до виконання міждисциплінарних наукових досліджень.
Вміти: 
Проводити комплексне обстеження і діагностику, призначати терапію пацієнтам, які страждають на інфекції, що передаються статевим шляхом, 
Використовувати сучасні досягнення науки і техніки при проведенні діагностичного пошуку та визначенні мети і завдань наукового дослідження 

1.5. Система контролю знань
Атестація знань аспірантів здійснюється шляхом усної співбесіди з виставленням оцінки.
Очікувані програмні результати навчання (ПРН):

ПРН1 Вдосконалювати професійні знання для вирішення наукових проблем в галузі охорони здоров’я, формулювати ідеї для використання в роботі наукового та освітнього спрямування.
ПРН2 Визначати пріоритетні напрямки досліджень сучасної медицини, невирішені проблеми у предметній області, шляхи їх рішення, здійснювати пошук та практичний аналіз інформації.
ПРН3 Володіти знанням методології дослідження, володіти методами дослідження за обраним напрямком наукового проекту. 
ПРН4 Розробляти дизайн та план наукового дослідження, базуючись на відповідних сучасних методах досліджень в галузі медицини, зокрема дерматовенерології. 
ПРН5 Формулювати наукові гіпотези, мету і завдання наукового дослідження, створювати доказову базу. 
ПРН6 Здійснювати вибір методу обробки клініко-експериментальних даних, оцінювати інформативність обраних показників.
ПРН7 Використовувати сучасні статистичні методи обробки наукових досліджень, базуючись на застосуванні сучасних інформаційних технологій. 
ПРН8 Презентувати результати наукових досліджень в усній і письмовій формах у науковій спільноті відповідно до національних та міжнародних стандартів 
ПРН9 Дотримуватися наукової етики, принципів медичної етики при роботі з пацієнтами, біоетики при роботі з експериментальними тваринами. 
ПРН10 Виконувати оригінальне наукове дослідження на сучасному рівні, захистити дисертаційну роботу на основі власних досліджень в галузі охорони здоров’я, медицини (дерматовенерології). 
ПРН11 Проводити самостійний науковий аналіз даних в області предметного дослідження, інтерпретувати інформацію, виявляти взаємозв’язок і проводити синтез наукових даних
ПРН12 Впроваджувати та використовувати результати досліджень за обраним напрямом наукового проекту в медичній практиці, освітньому процесі, в суспільстві.
ПРН14 Дотримуватись академічної доброчесності, нести відповідальність за достовірність отриманих наукових результатів.
ПРН15 Аналізувати особливості застосування діагностично - лікувальних технологій та результати власних досліджень при дерматовенерологічній патології у різних групах хворих. 
ПРН16 Оформляти наукову, професійну медичну документацію.
2. Структура навчальної дисципліни

Тематичний план навчальної дисципліни

№ | Назва теми | Кількість годин

лекції

семінари

практ.
заняття

самост.
робота

1. | Загальна патологія сифілісу. | 2 | 4 | 6 | 2
2. | Первинний сифіліс. Вторинний сифіліс. | 2 | 4 | 4 | 2
3. | Третинний сифіліс. Вроджений сифіліс. | 2 | 4 | 4 | 2
4. | Ураження внутрішніх органів, нервової системи, кісток і суглобів при сифілісі. | 2 | 4 | 4 | 2
5. | Серологічна діагностика та принципи комплексної терапії  сифілісу. | 2 | 2 | 5 | 2
6. | Урогенітальний хламідіоз, мікоплазмоз | 2 | 2 | 4 | 2
7. | Урогенітальий трихомоноз. | 2 | 2 | 4 | 1
8. | Гонорея | 2 | 3 | 6 | 2
9. | Генітальний герпес. | 2 | 2 | 4 | 1
10. | Бактеріальний вагіноз. | 2 | 2 | 4 | 1
11. | Кандидоз сечостатевих органів | 2 | 2 | 4 | 1
| Разом | 22 | 31 | 49 | 18
| Разом | 120

На вивчення навчальної дисципліни відводиться 120 годин – 4 кредити ЄКТС.
3. Критерії оцінювання успішності аспірантів
Успішність засвоєння дисципліни оцінюється за 100-бальною шкалою, яка складається з поточного контролю теоретичної підготовки, самостійної роботи та результатів підсумкового модульного контролю, який проводиться на останньому занятті. Поточний контроль засвоєння тем здійснюється на практичних заняттях відповідно до конкретних цілей шляхом усного опитування, письмового контролю. До підсумкового контролю допускаються здобувачі, які відвідали усі передбачені навчальною програмою з дисципліни аудиторні навчальні заняття та набрали кількість балів, не меншу за мінімальну. Формою підсумкового контролю успішності навчання є іспит, що проводиться усно та письмово на останньому занятті з дисципліни.

Методи поточного контролю:
Оцінювання успішності вивчення кожної теми дисципліни виконується за традиційною 4-х бальною шкалою. 
Значення оцінки «відмінно»: аспірант виявляє особливі творчі здібності, вміє самостійно здобувати знання, без допомоги викладача знаходить та опрацьовує необхідну інформацію, вміє використовувати набуті знання і вміння для прийняття рішень у нестандартних ситуаціях, переконливо аргументує відповіді, самостійно розкриває власні обдарування і нахили. 
Значення оцінки «добре»: аспірант вільно володіє вивченим обсягом матеріалу, застосовує його на практиці, вільно розв'язує вправи і задачі у стандартних ситуаціях, самостійно виправляє допущені помилки, кількість яких незначна. 
Значення оцінки «задовільно»: аспірант відтворює значну частину теоретичного матеріалу, виявляє знання і розуміння основних положень; з допомогою викладача може аналізувати навчальний матеріал, виправляти помилки, серед яких є значна кількість суттєвих. 
Значення оцінки «незадовільно»: аспірант володіє матеріалом на рівні окремих фрагментів, що становлять незначну частину навчального матеріалу. 
До підсумкової атестації допускаються лише ті аспіранти, які не мають академічної заборгованості і мають середній бал за поточну навчальну діяльність не менше 3,00. 
Форми і методи підсумкового контролю: Формою підсумкового контролю знань з навчальної дисципліни є залік. 
Середній бал за дисципліну переводиться в традиційну оцінку з дисципліни за 4-бальною шкалою і розцінюється як співвідношення цього середнього арифметичного до проценту засвоєння необхідного об’єму знань з даного предмету. 

Сума балів

Оцінка
ЕСТS

Оцінка за
національною
шкалою

90-100 | A | Відмінно
82-89 | B | Добре
74-81 | C |
64-73 | D | Задовільно
60-63 | E |
35-59 | FX | Незадовільно
1-34 | F |

3. Рекомендована література
1. Нормативні і директивні акти Міністерства охорони здоров’я України
2. Айзятулов Р. Ф. Сексуально-трасмиссивные заболевания. Донецк: Каштан. 2004. 400 с.
3. Дерматологія. Венерологія. Косметологія. Навчальний посібник / За редакцією А. Д. Дюдюна, С. В. Захарова, О. І. Макарчука, В. К. Захарова. Дніпропетровськ, 2012. 106 с. 
4. Дерматовенерологія. Навчальний посібник для лікарів і лікарів-інтернів. За редакцією В.П. Федотова, А.Д. Дюдюна, В.І. Степаненка. Дніпропетровськ-Київ, 2008. 600 с.;
5. Дерматологія, венерологія. Підручник /За редакцією В.І. Степаненка. К.: КІМ, 2012. 904 с.
6. Клинические лекции по дерматовенерологии и косметологии. Под ред. В. П. Федотова, Т. 1. Днепропетровск, 2010. 398 с.
7. Клинические лекции по дерматовенерологии и косметологии. Под ред. В. П. Федотова, А. И. Макарчука. Т. 2. Запорожье-Днепр-ск, 2013. 552 с
8. Клинические лекции по дерматовенерологии и косметологии. Под ред. В. П. Федотова, А. И. Макарчука. Т. 3. Запорожье-Днепр-ск, 2014. 474 с.
9. Клинические лекции по дерматовенерологии и косметологии. Под ред. В. П. Федотова, А. И. Макарчука. Т. 4. Запорожье-Днепр-ск, 2015. 516 с.
12. Мавров И. И. Половые болезни: Руководство для врачей, интернов и студентов. Х.: Факт, 2002. – 789 с.
 13. Методи дослідження в дерматовенерології та оформлення історії хвороби. Дерматовенерологічна термінологія. Навчальний посібник для студентів медичного факультету і лікарів-інтернів. За ред. А.Д. Дюдюна, С.В. Захарова, В.В. Горбунцова. Днепропетровск: ЧП Федоренко В.В., 2009. 135 с.
14.	Ballard R, Hook III EW. Laboratory diagnosis of sexually transmitted infections, including human immunodeficiency virus. World Health Organization (WHO). 2013
15. Rook's Textbook of Dermatology / T. Burns, S. Breathnach, N. Cox, C. Griffiths Ed. 8 ed. 4 Vol. Set Wiley-Blackwell, 2010. 4432 p.
16. Sexually Transmitted Diseases / King Holmes, P. Sparling, Walter Stamm, Peter Piot, Judith Wasserheit, Lawrence Corey, Myron Cohen. 4th ed. 2007. 2192 p.
17.	World Health Organization. Global guidance on criteria and processes for validation: elimination of mother-to-child transmission (EMTCT) of HIV and syphilis.  Geneva: World Health Organization; 2017.
18.	Workowski KA, Bolan GA. Centers for Disease Control and Prevention (CDC). Sexually transmitted diseases treatment guidelines, 2015. MMWR Recomm Rep 2015;64 :34-51